Ja mehän mennään tuon ryteikön yli, että heilahtaa. Ei täällä umpihanki ole ketään ennenkään haitannut. Mitä se poika siinä kantorepussa valittaa, sehän vain istuu siinä. Me mennään siitä eteenpäin, mihin toisten jäljet loppuu. Ei täällä ennenkään ole muiden jalanjäljissä kuljettu. Perkele. Ei maailma niin hulluksi mene sentään, ettei voisi vetää karvalakkia päähän ja painua hankisiin mäkiin. Ei niin hulluksi, ettei voisi syödä kunnollista lautasellista tavallista kotiruokaa, mahansa täyteen. Ei niin hulluksi mene maailma, etteikö voisi saunan lämmittää ja myöhemmin istahtaa saunan portaille pilsneri kädessään. Täällä on monenmoista vauhkoajaa ja varojaa. Ja ne sätkättää, motkottaa ja hyssyttää. Sanon, että akkojen draamaa. Mutta niin hulluksi ei maailma mene, etten voisi tytöille joskus jeesiksi tulla. Umpihankiin ja sellasiin.
perjantai, 9. helmikuu 2018
Kommentit
Tämän blogin kommentit tarkistetaan ennen julkaisua.